(untitled) (Педагогічна освіта: теорія і практика, 2021)
У статті зосереджено увагу на вербальному компоненті фонових знань, а саме його частотність у появі в ідіомах, що відображають національний характер. Соціокультурна компетенція складається з країнознавчої та лінгвокраїнознавчої компетенцій. Країнознавча компетенція – це знання учнів про культуру країни, мова якої вивчається (знання історії, географії, економіки, державного устрою, особливостей побуту, традицій та звичаїв країни). Лінгвокраїнознавча компетенція – це володіння учнями особливостями мовленнєвої та немовленнєвої (міміки, жести, що супроводжують висловлювання) поведінки носіїв мови в певних ситуаціях спілкування, тобто сформованість в учнів цілісної системи уявлень про національно-культурні особливості країни. Зазвичай учасники комунікативного акту із початку намагаються визначити загальний для них об’єм знань, а потім інтуїтивно враховують його, що надалі відображається і на формі, і на змісті мовлення. Такі загальні знання для усіх учасників спілкування мають назву фонових знань, у структурі яких виділяють вербальний компонент. Фразеологізми будь-якої мови є найціннішим лінгвістичним явищем, в якому відображені національна культура, звичаї та вірування, фантазія та історія народу, мова якого вивчається. Для ідіом властива образна мотивованість, яка прямо пов’язана із світоглядом народу-носія мови, тому можна стверджувати, що ідіоми культурнонаціонально марковані. Тому можна стверджувати, що вони слугуватимуть прийнятним матеріалом для формування вербального компоненту лінгвокраїнознавчої компетенції учнів про англомовні країни. Перераховано вправи на формування вербального компоненту країнознавчої компетенції: автентичні тексти чи спеціально складені із ідіоматичними висловами; до- і післятекстові вправи, спрямовані на формування мовленнєвих лексичних навичок із використанням поданих ідіом. Запропоновані такі завдання на відповідну тему: завдання перед прочитанням тексту; безпосереднє читання тексту; завдання після прочитання тексту; завдання «так чи ні»; заповнити пропуски із відповідною ідіомою; вибрати правильну опцію із значенням певної ідіоми; придумати історію для ілюстрування поданих речень.